![](https://kaksplus.fi/awpo/img/2021/10/istock-1300508130.jpg?s=2996bd81bc909d1e0f00c8e3c2a562ab&fit=crop)
”Se nainen jätti meidän Mikaelin yksin metsikköön” – Paimenkoira hyökkäsi lapsen kimppuun, ja koiranomistajan käsittämätön reaktio raivostutti äidin
Käräjäoikeudessa traumaattisen muiston, ikuisten puremajälkien, pilalle menneen kesäloman ja koirafobian hintalapuksi tuli 180 euroa.
Oli heinäkuu 2019.
Kymmenvuotias Mikael ei ollut lähtenyt kesämökiltä kuin vartti sitten, kun hän jo pyöräili vauhdilla takaisin. Mikaelin äiti Päivi seisoi laiturilla ja pani merkille, ettei pojalla ollut toista Crocs-kenkää jalassaan. Päivi lopetti aurinkorasvan levittämisen.
Mikael huusi ja itki hillittömästi.
– Mun kimppuun hyökkäsi karhu, poika parkui.
Kun Mikael kompuroi pois pyörän selästä, Päivi näki, että tämän toinen jalka oli yltäpäältä veressä. Hän syöksyi auttamaan poikaansa.
Päivi huusi Mikaelin isän Erikin apuun. Vanhemmat päättelivät nopeasti, että hyökkääjä ei voinut olla karhu, vaikka järkyttynyt poika niin toisteli.
Haavat kuitenkin näyttivät pahoilta. Ne olivat syviä, ja niitä oli paljon. Hätänumerosta neuvottiin tulemaan heti sairaalaan.
Matkalla lääkäriin Päivi ja Erik soittelivat läpi tuttuja mökkinaapureitaan ja kyselivät, oliko kellään tietoa asiasta.
– Saimme selville tutuiltamme, että yhdellä mökillä pidettiin kahta isoa, kermanvalkoista koiraa.
Vaara mökkitiellä
Tammisaaren sairaalassa vastassa olivat poliisit, joille tieto koirahyökkäyksestä oli välittynyt. Päivi ei ollut tullut ajatelleeksikaan sitä ennen, että kyseessä olisi rikos.
Selvisi, että Mikael oli mökkitiellä pyöräillessään nähnyt jo kaukaa naisen ”kahden ison eläimen” kanssa. Polkiessaan hän oli miettinyt, miten hän pääsisi kapealla reitillä kulkijoista ohi.
”Onneksi Mikael pääsi itse metsästä pois.”
Mikael pyöräili ohitse, ja samassa toinen koirista iski hampaansa hänen pohkeeseensa. Mikael kaatui ojaan pyörineen, repi jalkansa koiran suusta ja pakeni säikähtäneenä läheisen puun taakse suojaan.
Lue myös: 5 hätätilannetta lapsen kanssa – Näin toimit nopeasti ja oikein
Puun takaa Mikael oli katsonut, tulisiko eläin perässä. Hän näki, että nainen hakkasi koiraa kepillä.
– Se nainen jätti meidän Mikaelin yksin metsikköön, Päivi toteaa vakavana. – Niin järkyttävää. Onneksi Mikael pääsi itse metsästä pois ja osasi säikähdyksestään huolimatta lähteä oikeaan suuntaan mökkiä kohti.
Kesäloma oli pilalla. Haavoja ei tikattu mätänemisvaaran vuoksi. Uiminen, saunominen ja monet muut normaalit kesäloma-aktiviteetit olivat Mikaelin osalta ohitse.
Koiranomistaja kiisti kaiken
Rodultaan koirat olivat etelävenäjänkoiria. Voimakkaat leuat, leikkaava purenta, todetaan Kennelliiton rotuluokituksessa.
Poliisit olivat vakuuttaneet Päiville ja Erikille, että koska rikoksen kohteena oli lapsi, asia vietäisiin oikeuteen pian. Selkkaus tapahtui heinäkuussa 2019, mutta käräjäoikeudessa tavattiin vasta syyskuussa 2021.
Oikeudessa koiranomistaja kiisti mitään tapahtuneen.
– Nainen väitti, että ei ole nähnytkään Mikaelia mökkitiellä. Hän myös väitti, että koirilla on aina kuonokopat, joten pureminen ei voinut olla mahdollista.
Vanhemmilla oli kuitenkin kuvamateriaalia koirista ilman kuonokoppia. He olivat varta vasten hyökkäyksen jälkeen käyneet katsomassa säännöllisesti mökkiteillä, tulisiko koiranomistaja lemmikkeineen vastaan.
Päivi oli räpsinyt kuvia, jotka todistivat koiranomistajan puheita kuonokopista vastaan. Mikaelin jalan haavat, joista syvin oli kaksi senttiä, puhuivat myös puolestaan oikeudessa.
”Kyllä sitä on tässä äitinä miettinyt kaikenlaista, mitä olisi voinut tapahtua.”
Vaikka oikeusprosessi on ollut raskas, vanhemmat halusivat taistella lapsensa puolesta.
– Halusimme opettaa Mikaelille, että jos itse ei ole tehnyt mitään väärää, täytyy pitää oikeuksistaan kiinni.
Oikeuden päätös tuli lokakuussa. Koiranomistaja tuomittiin 180 euron sakkoihin sekä maksamaan oikeudenkäyntikuluja sekä sairaanhoitokuluja noin 15o0 euroa.
Tuomio tuli vammantuottamuksesta, mutta Päivin mielestä myös lapsen heitteillejättö olisi pitänyt mainita syytekohdissa.
– Kyllä sitä on äitinä miettinyt kaikenlaista, mitä olisi voinut tapahtua, Päivi huokaa.
Kesät mökillä eivät ole entisellään
Mikael on nyt 12-vuotias. Hän häpeää jalkansa arpia ja arkailee siksi sortsien käyttöä. Kosmeettisia haittoja pahempaa on kuitenkin se, että tapahtunut aiheutti pojalle painajaisia ja pelkotiloja.
– Mikael ei enää pyöräile mökkitiellä minnekään yksin. Kesät mökillä eivät ole enää kuin ennen.
Jos isokokoisia koiria tulee missään vastaan, poika menee paniikkiin. Myös Päivi on alkanut kiertää isot koirat kaukaa.
Jotta koirakammosta ei tulisi ikuista, perhe päätti hankkia pienemmän rodun koiranpennun.
– Mikaelin sisko oli sitä paitsi halunnut koiran jo pitkään. Tämän episodin jälkeen päätimme, että nyt on koiran hankinnan aika.
Artikkelissa esiintyvien henkilöiden nimet on muutettu heidän yksityisyytensä suojelemiseksi.
Lue myös: Tämän vuoksi pyöräilykypärää ei saa pitää muuten vain! 5-vuotiaan kaulavamma kauhistuttaa somessa
Kommentit (3)
Joten silloin, kun lähden pyörällä kotoa vaikka ruokakauppaan tai töihin, niin minun kannattaa koko matkaa taluttaa sitä pyörää? Tällä alueella kun koiranulkoiluttajia on paljon niin pitäisikö pyöräily kieltää kokonaan?
Poika taas täysin syytön kaikkeen, huh. Toki koira on kyettävä pitämään hallinnassa, jota tässä ei ole tapahtunut, mutta jokainen vähäjärkinenkin ymmärtää, että polkupyörällä koiran ohi suhaaminen aiheuttaa koirassa kuin koirassa kokoon katsomatta stressireaktion.
Koira ei näe pientä poikaa, se näkee ihmisen ja metallin yhdistelmän tulevan suoraan päin ja kovaa. Tämä tapaus voisi opettaa, että vanhemmat voisivat opettaa lapset pysähtymään koirien kohdalla ja taluttamaan pyörän ohitse. Koira ei ajattele kuin ihminen kohti tulevasta ”uhasta”.
No joo. Jotain kai kertoo se, että omistaja kertoo pitävänsä kuonokoppaa koirillaan. Eläin on eläin, mutta vähäjärkinenkin tajuaa, että lapsi täytyy huolehtia turvaan. Piittaamaton, tunteeton jättää lapsen yksin selviytymään ja vielä peittelee tapahtunutta. Liian lievä rangaistus.